USA's luftvåben og flåde...
startede en serie angreb på terroristers anlæg-
Pan Am Flight 103 styrtede ned i byen Lockerbie.
Han blåstemplede terrorhandlinger i Afrika, Europa og Mellemøsten.
Dette angreb på Kuwait kan ikke tåles.
... hans nådesløse stræben efter terror.
Vi gør ingen forskel-
USS Cole blev angrebet, da den tankede brændstof i Aden havn.
Det var en terrorhandling.
Det var en foragtelig og fej handling.
Det næste nummer, vi spiller, er en god gammel favorit.
...indtil han bliver stoppet.
Jeg sikrer mig bare, vi ikke bliver ramt igen.
Et fly styrtede ind i World Trade Center.
... tusindvis af folk løber-
Vi må og vi skal være vagtsomme hjemme og ude.
Du er sgu den klogeste og dummeste person, jeg kender.
Jeg tog ikke fejl. Jeg var den eneste, der havde ret.
Tag dem.
Tag dem alle.
Send alle disponible ambulancer hertil.
Tidligere i Homeland.
Det var ikke mig.
- Vi må afsted. - Hvad mener du? Hvorhen?
Ingen vil tro dig.
Hvad laver vi her?
Opkræver min forsikring. Min ven møder os ved grænsen.
Hun kører os til Montreal, hvor vi tager en fiskerbåd til Newfoundland.
Grænsen er få kilometer væk.
Du kommer ikke med, vel?
Jeg kan ikke nu.
Har du set avisen?
"CIA-officer forbundet med Langley-bombemand."
Føringsofficeren er maniodepressiv.
Det er Carrie. Hun ringede til en journalist.
Hun synes det er vigtigt, at de "hører hendes side."
- CIA sagde det for at ramme mig. - Hvorfor?
Nicholas stod ikke bag eksplosionen på Langley.
Vidste Saul Berenson det, da han vidnede i senatet?
Selvfølgelig. Alt, hvad han sagde, var løgn.
- Har du sagt, jeg skulle komme? - Ordre om psykiatrisk varetægt.
I ved godt, hun ikke tager sin medicin, ikke?
Med mindre I synes, det er en god idé.
I må altså hjælpe mig.
Slip mig.
Det er en skueproces.
Carrie.
Jeg er så ked af det.
Fuck dig, Saul.
- Hvad er der sket med ham? - Noget gik galt.
Det kan jeg se.
Et baghold. På den anden side af grænsen.
Esme.
Nu kigger jeg lige på dig.
Er du læge?
Interessant spørgsmål.
Jeg ved det.
Jeg ved det. Det gør ondt.
Kan nogen gøre noget ved lyset?
Du har mistet en del blod. Du har hypovolæmisk shock.
Vi forsøger at ordne blødningerne.
Det her hjælper mod smerten.
Det er nok. Vi vil ikke give ham hjertestop.
Paco.
Du skal holde noget for mig. Kan du det?
Giv mig din hånd og læg den lige der.
Lige der. Kan du mærke det?
At det slår?
Ja. Klem det. Klem.
Giv ikke slip.
Hvor er mit lys?
Jeg kan ikke arbejde i det flimrende lys.
Hvor er lyset?
Godt klaret.
Esme.
Overlever han?
Måske.
Hvor gammel var det antibiotika, du gav mig?
Han klarer det. Han er stærk.
Ved du, hvem han er?
Jeg har ingen idé.
Bare en tilfældig fremmed med to kugler i maven.
Men, rent hypotetisk...
så undres jeg.
En amerikansk flygtning havner i skødet på dig...
med en dusør over hovedet.
Ti millioner dollars, død eller levende.
Hvorfor gå gennem en masse for at redde ham...
i stedet for bare at få dusøren?
Måske betaler man en tjeneste tilbage.
Det må være noget af en tjeneste.
Vær stille.
Ingen feber.
Tak.
Nej. Jeg vil op.
Jeg vil-
Ikke mere. Jeg kan ikke tænke.
Ikke mere. Jeg beder dig.
Vil du ikke nok hjælpe mig op?
Jeg skal se noget.
- Hvor er jeg? - Caracas.
Dit nye hjem.
Du burde ikke være oppe.
Du har behov for hvile.
Du er heldig at være i live.
Colombianerne havde nær dræbt dig.
- Der er en dusør på dig. - Det ved jeg.
En stor en.
Du er aldrig i sikkerhed, heller ikke her hos mig.
Min pung er væk...
og det er mit pas også.
Nogen har taget det. Jeg kunne ikke stoppe ham.
Jeg skal bruge mit pas til at rejse.
Det skal du ikke bekymre dig om.
Jeg kan ikke få et andet.
Nu skal du bare få det bedre.
Jeg forsøger at finde ud af, hvem der tog dine ting.
Hvorfor vil du hjælpe mig?
Du kender Carrie Mathison.
Det gør jeg også.
Bliv her. På denne etage.
Tak.
Det føles rart...
at gå.
Gå?
At gå.
Vi går.
- Vi går. - Ja. Vi går.
Med en stok.
Vi går med en stok.
Vi går med stok.
Ja. Tak.
Jeg ordinerer hvile...
du farter omkring.
Paco?
Sådan vandre rundt i bygningen. Hvad tænkte du på?
Esme.
Er du sikker?
Du har vist store smerter.
Jeg overlever.
Ja, det er du jo god til, ikke?
Hvad synes du om det?
- Om hvad? - Det, du så.
Det gudsforladte helvede, vi kalder hjem.
De kalder det Tower of David.
Men bestemt ikke for Kong David.
For David Brillembourg...
den ekstremt egocentriske bankmand, der købte det.
Desværre døde David, før det var færdig...
så døde økonomien...
byggeriet stoppede...
besætterne flyttede ind, og voilà.
- Hvis du hader det- - Hvem siger, jeg hader det?
Hvorfor er du her?
Det er et farligt spørgsmål.
"Hvorfor er jeg her?"...
fører til "hvorfor er du her?"
Ser du?
Vi er her, fordi verden udenfor kan være fordømmende og ond.
Vi er her, fordi stedet her accepterer os.
Vi er her, fordi vi hører til her.
- Jeg bliver ikke. - Naturligvis ikke.
Jeg skal bare samle kræfter.
Skal vi ikke alle bare samle kræfter?
Kom.
Hvorhen?
Dit.
Tak.
Er det-
Er det ham?
Er det ham, der stjal fra dig?
Er det?
Han siger, han gjorde det.
Ja, men...
Vent. Vent lige! Lad være!
- Du behøvede ikke dræbe ham! - Ikke det?
- Nej, du gjorde ej! - Fint.
Vi lader folk røve os, intet problem.
Men hvad hvis de genkender dig, med 10 mio. Dollars over hovedet?
Hvad holder dem fra at sige, "Jeg ved, hvor han er"?
Gå tilbage til dit værelse.
Gå.
Hvor skal du hen?
Et andet sted.
Har du penge? Jeg skal bruge penge.
Har du nogen?
- Gå ikke. - Jeg kan ikke blive her.
- Stop. - Jeg går ud.
Jeg skal videre.
Jeg skal ud. Jeg skal væk herfra.
Hvorhen?
Hvor tror du, du kan tage hen?
- Væk. - Væk. Væk hvor?
Til det næste sted.
Jeg har rejst fra sted til sted. Fra her til der.
Du blev næsten dræbt.
- Jeg kan ikke blive her. - Hvorfor?
- Er det ikke godt nok? - Det var ikke sådan ment.
Ikke godt nok til dig?
Hvorfor? På grund af tyven? Forskrækkede han dig?
Hør.
Jeg sætter pris på al din hjælp, men jeg har det bedre nu.
- Hvad betyder det? - Jeg kan klare mig selv.
- Jeg skal videre til næste sted. - Der er intet næste sted.
Hvad? Det skal der være.
- Ved Carrie, jeg er her? Gør hun? - Ingen må vide det.
- Vi må fortælle hende det. - Du mener ringe til hende?
- Nej, ikke sådan. - Eller bedre endnu...
et postkort, eller bare ringe til CIA, de giver os 10 mio. Dollars.
Som brødre vi dele.
Nu siger jeg det for sidste gang.
Uanset hvor du er, vil Carrie ikke vide det.
Du er her nu.
Så er den ikke længere.
El Niño synes, du er utaknemmelig.
Jeg forsikrede ham om, du bare er forvirret.
Men han har ret.
Dette er dit hjem.
Det er ikke nemt at acceptere. Tro mig, jeg ved det.
Det er ikke det, du havde forestillet dig.
Det må være en fejl og så videre og så videre.
Stemmerne i dit hoved er ikke dine venner.
De skal væk.
Tyskerne, der opfandt det...
havde et særligt navn for medicinen, der var kraftig nok til dét.
Heroisk.
Medicinen er det, så du slipper.
Forsvind.
Kom, Paco.
Kom.
Jeg sov hele seks timer i går.
Jeg kan ikke huske, hvornår det sidst skete.
Så alt taget i betragtning, føler jeg mig ret godt tilpas.
Drikker du nok vand?
Det tror jeg.
Hovedpine?
Det forsvinder.
Det er ikke første gang, jeg akklimatiserer til lithium.
- Svimmelhed? - Lidt, men det går.
Jeg tænkte på, om du vil fortælle Saul Berenson, hvor godt det går.
Hvorfor tror du, jeg er i kontakt med Saul Berenson?
Vi ved begge, hvem du skriver notaterne til.
- Tror du, jeg rapporterer til CIA? - Det ved jeg, og det er okay.
Sig til Saul, at jeg er ked af, at jeg kvajede mig.
Hvad mener du med "kvajede dig"?
Jeg mener, at jeg ikke tog medicinen. Helt klart et dårligt valg.
Du sagde til dr. Harlan, at medicinen sløvede dig.
Det er måske slet ikke så dårligt.
Det er noget af en kovending.
Efter tre uger herinde er det svært at bære nag.
Så Saul gjorde dig en tjeneste ved at indlægge dig.
Ja.
Fjerne dig fra et forskruet forhold med en formodet terrorist.
Det var hans vidneudsagn, ikke?
Jo, det var.
Du siger, det var det rigtige at gøre?
Ja.
Og det mener du helt ærligt?
Carrie...
Jeg vil have et ærligt svar. Jeg vil helbrede dig.
For hvad? Vi ved begge, jeg ikke er her, fordi jeg er skør.
De vidste ikke, hvor de skulle gøre af mig.
- Ingen siger, du er skør. - Unødvendigt, jeg er på tosseanstalt.
Hør, jo hurtigere jeg taler med Saul, jo hurtigere kommer jeg hjem...
og du kan gå tilbage til at bruge livet til noget nyttigt.
Hvad skriver du?
Jeg gik over stregen der. Undskyld. Pis.
Hvis du vil gøre dig fortjent til besøg, skal du være mere samarbejdsvillig.
Jeg ved det.
Og så er der spørgsmålet om virkningen af din medicin.
Hør nu, jeg er ked af det, jeg vil bare-
Vil du ikke nok fortælle Saul, at jeg har det bedre?
De ser dig.
- Det kan du ikke gøre. - Det skal jeg.
Han ved det. Han ved det.
Han ved, hvad der skete.
Stop nu.
Vær nu rar.
Jeg kan ikke blive her.
Det kan jeg ikke.
Jeg må af sted. Jeg må uden for. Jeg kan ikke være her.
Intet aquí.
Jeg dør her.
Intet sted at tage hen.
Der er et sted.
Det er der.
Der er et sted at tage hen.
- Men min far sagde- - Der er et sted.
Moskeen.
Vil du hjælpe mig?
Det må jeg sandelig nok sige.
- Er det en lille balkon? - Ja, ja det er det.
- Hvor er det bare fint. - Tak.
Mike, Sarah, kom og se.
Er det ikke sødt? Se alle detaljerne.
- Må jeg gå på toilettet? - Naturligvis.
Hvorfor farvelægger du ikke det, Jim?
- Er du herinde, Carrie? - Jeg er okay. Jeg skulle bare væk.
- Hvad er der sket? Er du ok? - Jeg skulle bare lidt væk.
- Du bløder. - Hvad?
Pis.
Hvis du skader dig selv, skal jeg vide det.
- Nej, jeg sagde, jeg har det fint. - Jeg ved, hvad du sagde.
Lad mig se.
Det var bare et skidt øjeblik.
Jeg tager min lithium. Jeg går i terapi.
Jeg gør alt det, I vil have.
Så, så.
Det er okay, det er okay nu.
Det går nok.
- Du må ikke sige det. - Okay.
- Lov mig, det ikke sker igen. - Jeg lover det.
- For hvis det gør- - Det gør det ikke.
Jeg var bare frustreret.
Når jeg bliver frustreret, tager jeg en dyb indånding og tæller til ti.
Hold hovedet oppe. De glemmer jo ikke, du er her.
Der har allerede været én for at høre til dig.
- Hvem? - Det ved jeg ikke.
- Fik du ikke hans navn? - Niks. Det sagde han ikke.
Han spørger til dig, hvordan det går, vi siger ikke noget.
Hvis han kommer igen, så sig det. Jeg skal tale med ham.
- Lige så snart du får lov. - Nej, hurtigere. Det er Saul.
Lad os nu få dig tilbage til gruppen, søde.
Vil du love mig det?
- Jeg har allerede risikeret mit job. - Det er det sidste, jeg beder om.
Folk ser dig. De ved det.
Nej, imamen vil ikke stikke mig.
De vil hjælpe mig. Jeg er muslim.
Mig. Mig, muslim.
Ser du? Fristed.
- Tag mig med dig. - Hvad? Nej.
- Du kan ikke forlade mig her. - Nej, jeg kan ikke tage dig med.
Åh, nej. Jeg beklager. Det kan jeg ikke.
Jeg kan ikke.
Jeg beklager.
Jeg har besøg. Jeg skal bruge en elevatornøgle.
- Du skal bare vente i værelset. - Jeg har besøg. Jeg skal se ham.
- Du er stadig ikke på listen. - Hør nu. Han venter på mig.
- Nu skal du slappe lidt af. - Jeg er afslappet.
- Hvor er Abby? - Hun holder pause.
Vil du hente hende? For han går snart.
- Lad os nu tale om det her. - Hvor fanden er Abby?
- Hvad foregår der her? - Nogen er her for at besøge mig.
- Han er nedenunder. - Okay, jeg tager mig af det her.
Vi går tilbage til hendes værelse. Kom, lad os gå.
- Det er Saul. Jeg så ham i vinduet. - Ikke så højt.
Du er ikke muslim.
Du er terrorist.
Nej, lad være. Hvad gør du?
Saul?
- Saul? - Hej.
- Hvem er du? - Paul Franklin.
- Hvad er der sket med hovedet? - Jeg faldt. Har Saul sendt dig?
Nej. Han billiger nok ikke, jeg er her.
Jeg er ansat hos Bennett, Parr and Hamilton.
- Det er et advokatfirma. - Jeg har hørt om jer.
Er det et sted, vi kan tale lidt mere privat?
Esme.
Jeg sagde jo, du ikke skulle gå...
men du gjorde det alligevel.
Så sker dette. Vi får alle i problemer.
Så nu bliver du. Her.
Dette er dit nye hjem.
Her sover du, her spiser du, her skider du, her dør du.
Carrie redder dig ikke. Det vil ingen.
Forstår du?
Forstår du mig?
Ja.
Og du bliver væk fra min datter.
Du bliver væk.
Du har været uartig.
Uartige lille dreng.
Din høring gik dårligt, hørte jeg.
"Dårligt" dækker vist ikke helt.
Vi ved begge, du kan komme til at blive her noget tid.
En af vores partnere vil gerne mødes med dig.
Han ved, hvor jeg er.
Du forstår vist ikke. Jeg taler om at få dig ud.
Kan du det?
Hvorfor vil du hjælpe mig?
Som sagt, er jeg her på vegne af en partner.
- Og hvad vil han? - Bare tale med dig.
Om hvad?
Uanset hvad, så er det vigtigt nok til, at jeg er her.
Jeg ved, hvordan det lyder. Jeg ville også være paranoid i dit sted.
Du ved intet om, hvordan jeg tænker.
Jeg ved, du ikke hører til her.
At du ikke er skør i virkeligheden.
Jeg ved, dit højeste ønske er at komme hjem.
Jeg er på din side, Carrie.
Er du okay?
Jeg forsøger at huske, hvor jeg har hørt det før.
- Hvad for noget? - "Jeg er på din side."
- Jeg ved, hvad du har gang i. - Hvad mener du?
Det er mit arbejde. Jeg plejede at rekruttere.
- Sådan er det slet ikke. - Ikke det?
- Du tror, jeg er sårbar. - Slet ikke.
Værre endnu, du tror, jeg er svag. Måske med den rigtige tilskyndelse...
vender jeg mig mod de personer, der gjorde dette mod mig.
Jeg siger fra.
Uanset hvem, du arbejder for, syrerne, israelerne, iranerne...
så kan du sige det videre.
Du kan sige, jeg hellere vil rådne op herinde.
- Du ser ikke tingene klart. - Okay, hvad har jeg misforstået?
Medicin.
Carrie?
- Er du okay? - Jeg skal have min medicin.
Hvad skal vi dog gøre med dig?
Jeg kan ikke blive her.
Selvfølgelig kan du det.
Det er som det hul i Irak. Jeg kan ikke gøre det igen.
Du finder nok en udvej.
Uanset hvor du tager hen...
dør andre mennesker.
Men du har altid formået at overleve.
Har du bemærket det?
Du er som en kakerlak.
Du er der stadig, efter den sidste atombombe er sprunget.
Du hører til her.
Ikke sandt?
Kom.
Oversættelse: Theresa Geckler